EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
- Hallo? - Hvor er du?
Hos Virginie. Hvordan det?
- Er du med henne? - Nei, jeg er på rommet mitt.
- Gå ut fra huset hennes. Stille og rolig. - Hvorfor?
Vi tror hun kan være copycat-morderen.
Hva? Hva snakker du om?
Jeg kommer meg ikke dit med en gang. Gå rolig ned. Oppfør deg naturlig.
Virginie vet ikke at to politifolk venter på deg utenfor. Det ordner seg.
- Ring når du er med dem. - Ok.
Faen!
Leter du etter dem?
- Ja. - Vær så god.
Hvor skal du?
Jeg vil bare ha litt luft.
- Hvorfor er du redd? - Unnskyld?
- Er du døv i dag, eller? - Nei.
- Hva er du redd for? - Ingenting. Hvordan det?
Jeg vet ikke. Du ser på meg som om jeg var et monster.
Vær så god.
Vi ses.
Det er ikke den.
Du er heldig som kan elske med Damien.
Med Alex trodde jeg...
Jeg trodde han var annerledes.
At han ikke skulle bry seg om at jeg er annerledes.
Han såret meg.
Men sånt vet ikke du noe om.
Du vet ikke hvordan det er å bli avvist og fornedret.
Du vet ikke hvordan det føles å være så plaget.
Nei.
Forstår du?
Det eneste som roer meg...
...som lindrer...
...er å se dem dø.
Stillheten...
...rett etterpå.
Den er øredøvende.
Vær så snill, Virginie, la meg gå.
Det er politiet! Åpne døren! Åpne!
Ikke vær redd. Jeg tar meg av deg senere.
Åpne døren.
Det ordner seg, skal du se.
Damien, jeg har låst meg inne. Hun har en pistol.
Ikke vær redd. Stan og Christophe tar seg av henne.
De kommer til å få deg ut.
Det er et vindu på badet. Klarer du å klatre ut gjennom det?
Det er gitter foran.
- Fru Carrot, er du der? - Ja!
Hvor er vennen din?
Jeg vet ikke. I huset et sted, men hun er bevæpnet.
- Vi kommer og henter deg ut. - Jeg sjekker stuen.
Tomt.
Ingenting til høyre.
Jeg er oppe. Hvor er du?
Jeg er på badet, til høyre for trappen.
Stå stille.
Lucie!
Hører du meg? Lucie! Lucie!
Hva skal jeg gjøre, elskling?
Hvordan føles det å være redd, Lucie?
Det må være opphissende.
Vær så snill, la meg gå.
"La meg gå. Slutt, Virginie. Jeg er redd."
Damien...
Damien, gjør noe.
Hold kjeft!
Damien...
Slutt!
Slutt! Nei!
Hva gjør du?
Lucie! Lucie!
- Kom igjen. - Dra nå.
- Hei. - Hva har du gjort med henne?
Ingenting foreløpig. Hun har bare fått en sprøyte og sover søtt.
Jeg advarer deg, om du rører henne...
Hva da? Skal du gjøre som din mor?
Hore!
Huset er tomt.
Christophes kropp ligger i overetasjen.
Lucie...
Hvorfor gjorde jeg ingenting?
Hun var der, rett foran øynene mine, men jeg gjorde ingenting.
Vi gjorde ingenting.
Vi klarte ikke å beskytte Lucie.
Hvorfor dro du meg inn i dette? Hvorfor?
Hvorfor tok du kontakt? Du tok meg til helvete!
- Hvorfor? - Ikke nå!
Damien! Ikke nå.
Du lider, det gjør vi alle. To kollegaer, to venner, er døde.
Og nå må vi finne din kone! Forstår du?
Pust! Jeg trenger deg. Forstår du?
- Vi kommer til å finne henne. - Damien, du har kjent henne i fem år.
Du må vite noe som kan hjelpe oss.
Jeg vet ikke...
Foruten dere, hadde hun andre venner?
Hun sa alltid at vi var den eneste familien hun hadde.
Selvfølgelig.
Jeg kjenner henne ikke.
Nå?
Ingen spor etter henne. Situasjonen er den samme.
Du ser skrekkslagen ut, vennen.
Jeg vet hva du tenker.
"For en tispe! Hun har lekt med meg hele tiden."
Det stemmer ikke. Jeg elsker deg.
"Virginie, tror du han lyver? Tror du moren hans virkelig er død?"
"Jeg er gravid, hva skal jeg gjøre?"
Jeg hadde mye moro med deg.
Bilen hennes står i gata utenfor, så vi antar at hun bruker en annen bil.
Sjekk det.
Er dere sikre? Når tok hun ut penger sist?
- Skann fantomtegningen. - Bra.
- Send den til dem. - Takk.
Jeg tar med en fantomtegning.
Innta posisjonene. Hver detalj teller.
- Achille. - Ja?
Koble opp alle overvåkningskameraer og vis Jeannes telefon på skjermen.
HENTER...
Faen, det er et bur bak henne.
Jeg skulle også gjerne blitt mamma. Jeg har også en mage.
Men den fungerer ikke lenger.
Den er død.
Si hei. Jeg tipper alle ser på oss.
Vil du ikke?
Ikke ta det ille opp, det må være hormonene.
Nå som vi er samlet, skal vi leke.
Kjenner dere til leken "Den latterlige familien"?
Blås i det. Jeg begynner.
Fra familien Carrot
gir jeg dere Lucie og babyen.
Og jeg vil gjerne ha moren.
Byttet skjer om fire timer. En halvtime før forteller jeg hvor.
Stern, kan jeg låne telefonen din?
Takk.
Damien, Jeanne vil snakke med deg.
- Hallo? - Du må gå med på det, Damien.
- Hun kommer til å drepe deg. - Lucie bærer barnet ditt.
Du må redde dem.
Vær så snill, la meg gjøre dette for deg.
Vær så snill, Damien.
- Vi gjør byttet. - Vent... Kanskje de samarbeider.
Jeg har ikke tid til spill. En skrekkslagen gravid kvinne vil hjem.
Szofia, organiser et arbeidslag. Achille, fiks en diskret måte å spore på.
- Vil politisjefen gå med på det? - Jeg tar meg av ham.
Vil du ha?
For en hore du er! Jeg ga deg vann, og du spyttet på meg!
Du kan være så irriterende.
Har du mistet forstanden, Feracci? Hvordan skal jeg kunne godkjenne det?
La to seriemordere gå fri? Skal vi legge til Hannibal Lecter også?
Vi har ikke noe valg. Vi skal ta alle nødvendige sikkerhetsforanstaltninger.
Vi har en innsatsstyrke.
Og Kneleren blir utstyrt med radiosender, så vi kan følge dem
og pågripe dem etter byttet.
Om du ikke godkjenner det, kommer en gravid kvinne til å dø.
Denne suppa er ditt verk, Feracci.
Operasjonen med Kneleren var din idé, og den mislyktes.
Fra og med nå er det jeg som gir ordrene.
Om det går dårlig, kan vi bare si at du ikke visste om det...
...og at det var jeg som planla det.
Det er det jeg vil fortelle mediene.
Er du klar over at du ødelegger karrieren din?
Ja. Min karriere, men ikke din, herr politisjef.
Det er en sender.
Vi sporer deg med den.
Virginie kommer ikke til å gjøre noe før hun føler seg trygg.
Vi kommer til å holde henne i sikte...
...for å få deg ut uskadd.
Det kommer til å gå bra.
Jeg kommer ikke til å gi slipp på deg.
- Hallo. - Dra til Porte de Saint-Cloud.
Jeg ringer tilbake senere.
Jeg har tilbrakt mange dager med deg...
...og jeg vet fortsatt ikke hvem du er.
Jeg likte stillheten din.
Hemmeligheter er jobben min...
...fru Carrot.
Du bærer vel ikke nag?
Nei.
Kjør.
Hallo?
Ta vei 13 mot Rouen.
Ta avkjøring åtte mot Mortefontaine.
Vi gjør byttet i det området.
Hallo?
Stans. Stans der.
Vi stanser. Gi beskjed til alle.
Se bak deg.
Du ser en kolle.
Mot meg der.
Hvor er Lucie?
Her oppe, med meg.
- Jeg vil se henne. - Dere to kommer opp alene.
- Rett foran deg. - Det kommer ikke på tale.
Det er opp til deg.
En spasertur på landet.
Du er ikke lenger ti år, men jeg synes det er hyggelig.
Nå?
Ingen rører seg!
Stopp! Stans der.
Jeg sender Lucie til deg. Jeanne kommer til meg, alene.
Jeg håper du kan tilgi meg en dag.
Ta vare på sønnen min.
Takk.
- Går det bra? - Ja.
Hva viser GPS-en hennes?
De går gjennom skogen mot den veien.
Ok. Szofia, ta en del av innsatsstyrken og prøv å ta dem igjen.
Vi prøver å skjære dem av.
Du blir hos Achille. Det kommer til å gå bra.
Lucie, hva er galt?
Lucie...
- Ring etter ambulanse! - Magen min!
- Hva er det som skjer? - Jeg vet ikke!
Dra og redd Jeanne! Redd Jeanne!
Hva faen skal jeg si til Ninon?
Hun er sårbar.
Vent og se hvordan det går.
Jeg kjører henne til faren i kveld.
Takk for at du tar deg av henne.
Det er jo naturlig.
Hun lurte dere alle.
- Det er hennes feil. - Gi deg!
Hun ville beskytte Lucie. Det er alt.
Det var derfor hun gikk med på byttet. Ok?
Er du sikker på det?
Ja.
- Hvordan går det med henne? - Det vet vi ikke ennå.
- Og Jeanne? - Dårlige nyheter.
Vi fant denne i skogen.
Senderen hennes.
Vi finkjemmer området nå, men begge to er borte.
Vi vet ikke om Virginie fant senderen,
eller om din mor kvittet seg med den.
Herr Carrot?
Vi fikk stanset blødningen.
Ifølge testene har hun svelget Mifepristone, eller Mifegyne.
Det er et preparat som brukes ved medisinske aborter.
Og barnet?
Vi vet ikke ennå.
Jeg skal ha på litt gelé.
Ikke vær redd, men det er litt kaldt.
Jeg er så lei for det.
Vær så god å sitte.
Det lever ennå.
- Ser dere det? - Nei.
Den lille flekken der.
Kommer det til å overleve?
Du har fått en injeksjon med et preparat som demper veene.
Vi håper effekten varer.
Vi lar dere være alene en stund, så skal dere få et rom.
- Går det bra? - Ja. Takk.
Og moren din?
Hun har forsvunnet.
Vi fant senderen hennes i skogen.
Jeg vet ikke om hun kvittet seg med den frivillig.
Jeg tror jeg vet hvor Virginie tok meg med.
Et kaolin-tak, tror jeg.
En gang jeg var borti bakken...
Det var samme leire som vi bruker i atelieret.
Vi kjørte ikke langt.
Hvor skjedde byttet?
I Val d'Oise, nær Mortefontaine.
Montesson... Det er et leirtak i Montesson.
- Vi må få ut Jeanne. - Hva snakker du om?
Byttet var en fiasko. Hør på meg.
Om vi bruker innsatsstyrken, blir det et blodbad.
Jeg leder ikke lenger etterforskningen. Skjønner du?
Jeg drar dit, med eller uten din godkjenning.
Damien...
Våkne! Jeanne har forrådt deg, hun er farlig.
Tenk på framtiden din. Familien din er her.
Moren min er også en del av familien min.
Jeg tar meg litt frisk luft.
Faen...
Szofia, ta kontakt med Stern. Vi trenger ham.
Du har alltid veiledet meg, uten å vite det selv.
Helt siden du drepte avskummet som var min far.
Til gjengjeld har jeg gjort alt for å gjøre deg lykkelig.
Mens du råtnet i fengselet...
...fortsatte jeg verket ditt.
Jeg våket over sønnen din.
Jeg ga ham hans livs kjærlighet.
Jeg sørget til og med for at slekten din ble ført videre.
Men nå er vi her.
Det holdt ikke.
Du ble tvunget til å forråde meg og velge ham.
Han forakter og avviser deg. Han kommer aldri til å forstå deg.
Jeg ga deg alt, din hore! Men jeg kan også ta tilbake alt.
Tenk...
- Kanskje jeg allerede har gjort det. - Jaså?
- Hvordan? - Lucie var tørst.
Jeg ga henne vann...
...med en abortmedisin.
Tror du at du kan ta meg på den måten?
Du har virkelig ikke skjønt noe.
Camille, jeg har ikke forrådt deg.
Jeg ga deg senderen. Det var politiet som fant profilen din.
Du visste at vi ble avlyttet. Du ga dem all informasjonen.
Og mamma og jeg?
- Hvordan fant Damien oss? - Han kjente igjen vuggevisen.
Den du sang for Fortin.
Jeg sang den for ham da han var liten.
Inngangen til leirtaket er lenger bort.
Damien skjønte at morderen måtte ha vært på drapsstedet.
Enten din mor...
...eller deg.
Camille, du sørget selv for å bli oppdaget.
Men blås i det.
Det viktige nå er at du og jeg...
...er frie.
- Og Damien? - Damien forstår ingenting.
Han tror på menneskenes rettferdighet. Det kan ikke vi.
Ta strømmen.
Ja, Damien er sønnen min.
Men arvingen min...
...det er deg.
Jeg trenger deg, Camille.
Du må hjelpe meg, slik jeg hjalp deg da du var liten.
Du må la meg gå.
Jeg har noe jeg må gjøre.
Det haster.
Noen har mistet mammaen sin.
Vi deler oss opp.
Kom!
Søk, gutt!
Damien!
Jeg ser deg.
Jeg er her.
Brillene! Ta av brillene!
Ta dere av henne!
Ligg stille!
Hvor er Jeanne? Hvor er hun?
- Borte. - Hvor er hun?
Forsvunnet!
Ta dere av henne.
Jeanne!
Jeanne forrådte oss ikke bare for å rømme. Det må være en annen grunn.
Hun overbeviste Virginie om å la henne gå.
La meg avhøre Virginie.
Det går ikke.
En annen arbeidsgruppe har tatt over etterforskningen.
I cellen hennes, uten mikrofon eller kamera.
Fortell hvor Jeanne er.
Alle snutene er ute etter henne. Jeg må finne henne først.
Ellers dreper de henne.
Jeg kan ikke.
Jeanne stoler på meg.
Hun og jeg er like.
Vi har samme bakgrunn.
Slipp meg! Du skjønner ingenting! Jeanne utnyttet deg for å stikke av.
Du er syk, Camille! Du er forvirret!
Ja, jeg er syk.
Det er moren din også.
Det har hun vært lenge.
Tror du at du kjenner henne, ut ifra barndomsminner og dommen du har lest?
Du vet ingenting, Damien! Ingenting!
Hva snakker du om? Hva snakker du om?
Jeg prater om ondskapens opprinnelse, Damien.
Om det Jeanne og jeg har til felles.
Jeg fant sannheten. Du kommer også til å finne den.
Du kommer også til å gjøre det.
Men det vil være for sent.
DOKTOR MULLER
Vi skal begynne med hypnosen, Jeanne.
Vi skal prøve å forstå hva som har ført deg hit.
- Er du rede? - Ja.
Det er sol, apene skriker i trærne. Jeg er litt redd og tenker på mamma.
I går gjemte pappa og jeg oss ved sjøen og så på elefantene.
Det er ikke like moro uten mamma.
I natt gråt pappa i søvne. Han ropte på mamma.
I morgen har hun vært død i et år.
Det er for vanskelig. Jeg er fortsatt redd for løven.
Hvilken løve? Den som drepte din mor?
- Ja, uten den ville hun ikke vært død. - Men løven ble skutt.
Nei, han er tilbake.
Han vil at jeg kjæler med ham. Han er for sterk, jeg kan ikke si nei.
Jeanne, hvor skjedde det med løven?
På soverommet mitt.
Hei, pappa.
Hva gjør du her, Jeanne?
Jeg er her for å fortelle at jeg husker alt.
Sover du, Jeanne?
Min lille Jeanne...
Elsklingen min...
Charles, hva gjør du?
Jeg kommer tilbake, elskling.
Jeg kommer straks.
Hva har du gjort?
Så motbydelig du er!
- Du er syk! - Slutt!
Jeg sier at jeg er syk!
Du forstår ikke, jeg er en syk mann!
Aldri rør henne igjen. Kom deg vekk herfra! Forsvinn!
- Jeg er syk! - Du er et motbydelig dyr!
Slutt!
Du var alt for meg.
Jeg elsket deg, Jeanne.
Litt for mye, pappa.
Jeg trodde du elsket meg også.
Husker du? Du og jeg...
Det var sterkt. Eller hva?
Du likte kjærligheten vår
Du elsket det.
Du elsket meg også.
Tenk tilbake.
Min lille datter.
Jeg husker det du hvisket til meg rett etterpå.
"Ikke glem, Jeanne,
at det er hemmeligheten vår.
Om du forteller, blir pappa veldig lei seg.
Han kommer til å dø av sorg."
Det var du som gjorde meg til et monster, ved å voldta meg i så mange år.
Og drepe mamma foran øynene mine.
Jeanne...
Har du gjort det mot Ninon også?
- Har du gjort det mot Ninon? Svar! - Nei, bare Jeanne.
Jeg sverger.
Jeg sverger!
Jeg ville ha svar! Du lot meg ikke treffe henne.
Du sa at hun var ond!
Jeg ville ikke... Jeg var syk.
Du har ødelagt livene våre, Charles! I dag må du betale for det.
Forsvinn.
Forsvinn!
Ja, elskling.
Jeg også.
Jeg kommer. Jeg kommer, elskling.
Jeg elsker deg.
Mamma.
Jeg skal bli pappa.
Kom.
Jeg skal bli pappa.
Dra til henne.
- Vi ses snart. - Ja...
Dra.
Tekst: Marie Wisur Lofthus